Tako dobro spava jer je voljen.
Hodi, brate, kasno je.
Napravit ću od Rima čudo za stoljeća.
To je ono što Gracchus i njegovi prijatelji ne razumiju.
Od svih mojih želja puca mi glava.
Commoduse, popij ovaj napitak.
Mislim da je skoro pravi moment.
Mogao bih najaviti raspuštanje Senata...
na proslavi u čast našeg oca.
Misliš li da bih trebao?
Je li narod spreman?
Mislim da ti je sad potreban odmor.
Hoćeš li ostati sa mnom?
Još se plašiš mraka, brate?
Još.
Uvijek.
- Ostani noćas sa mnom. - Znaš da neću.
Tada me poljubi.
Spavaj, brate.
Hajde!
Uzmi me.
Dobro, dosta.
Imperator želi borbe, a ja ne želim žrtvovati svoje najbolje borce.
Svjetina želi borbe, i Imperator im daje borbe.
- A ti dobivaš bitku kod Kartagine. - Pokolj kod Kartagine.
Zašto ne odete do zatvora i pokupite sve prosjake i lopove?
Uradili smo to.
Ako želiš baciti najbolje gladjiatore u cijelom carstvu...
onda hoću dvostruku cijenu.
Dobit ćeš cijenu po svom ugovoru, ili ću ti poništiti ugovor.
To ti se ne sviđa?
Onda možeš otpuzati natrag u onu smrdljivu rupu iz koje si došao.
Cassiuse, molim te! Cassiuse!
Gladijatore, jesi li ti onaj kojeg zovu Spanjolac?
Da.
Rekli su mi da si gorostas.
Rekli su mi da možeš zdrobiti čovječju lubanju jednom rukom.
Čovječju? Ne.
Dječakovu.
- Imaju dobre konje u Španjolskoj? - Među najboljima.
Ovo je Argento...
a ovo je Scarto.
To si bili moji konji.
Oduzeli su mi ih.
Dopadaš mi se, Španjolče. Navijat ću za tebe.
- Dopuštaju ti da gledaš igre? - Moj ujak kaže da me to snaži.
- A što kaže tvoj otac? - Moj otac je mrtav.
Gospodaru Luciuse, vrijeme je.
Moram ići.
Zoveš se Lucius?
Lucius Varus, po ocu.
Spuštaj!
Claudije!
- Da? - Još štitova!
Kada Imperator uđe...
podignite oružje, pozdravite ga...
a zatim govorite skupa.
Gledajte u Imperatura...
i ne okrećite mu leđa.
Idite i umrite časno.
Pozdrav, moćni Cezare!
Cezar! Cezar! Cezar! Cezar!
Oni koji će umrijeti te pozdravljaju!
Danas...
posežemo u prošlost, u svetu davninu...
da vam prikažemo...
drugi pad moćne Kartagine!
U jalovoj ravnici Zama...
stajahu nepobjedive armije...
barbarina Hannibala.
Okrutni plaćenici i ratnici...
iz svih zvjerskih naroda...
Spremni na nemilosrdno...
pustošenje...
osvajanje.
Vašem je imperatoru...
zadovoljstvo predstaviti vam...
hordu barbara!
Je li neko ovdje bio u vojsci?
Da. Služio sam kod vas kod Vindobone.
Možeš mi pomoći.
Što god da izađe kroz ovu kapiju...
imamo veće šanse da preživimo ako surađujemo.
Razumijete li?
Ako se držimo zajedno, preživjet ćemo.
Imperator ima zadovoljstvo predstaviti vam legionare...
Scipija Africanusa!
Do smrti!
Ubij! Ubij! Ubij!
Drži se blizu!
Sabijmo se!
Poklopi kolone! Poklopi kolone!
- Ubrzo će svi tvoji ljudi biti ubijeni. - Nemate nikakve šanse.
Spoji štitove! Stojte kao jedan!
Izdrži!
Kao jedan!
Odlično!
Izdrži!
Spusti se! Spusti se!
Da!
Hagen!
Ova kolona na dvokolicu! Ova kolona ostaje sa mnom!
Brzo!
- Idi tamo! - Požuri!
Maximuse!
U jednu kolonu! U jednu kolonu!
Pobjeda!
Malo sam slab iz historije, Cassiuse...
ali ne bi li trebalo da barbari izgube bitku kod Kartagine?
Da, Veličanstvo.
Oprostite, Veličanstvo.
Ne, baš volim iznenađenja.
Tko je on?
Zovu ga Španjolac, Veličanstvo.
- Hoću ga upoznati. - Da, Veličanstvo.
Pozdrav barbarima!
Naprijed! Oružje pripravno!
Baci oružje.
Gladjiatore, Imperator te želi vidjeti.
Stojim na usluzi Imperatoru.
Diži se. Diži se.
Mislim da nikad nije bilo gladijatora ravna tebi.
A ovaj mladić, on tvrdi da si ti novi Hector. Iii bješe Hercules?
Zašto nam se junak ne otkrije i kaže nam svoje pravo ime?
Imaš ime?
Ime mi je Gladijator.
kako se usuđuješ okrenuti mi leđa?
Robe!
Skini kacigu i reci mi svoje ime.
Ime mi je Maximus Decimus Meridius...
Zapovjednik sjevernih armija...
general Felix legija...
odani sluga pravoga imperatora, Marca Aurelija...
otac ubijenog sina...
muž ubijene žene...
i osvjeta će biti moja, u ovom ili sljedećem životu.
Oružje!
Živi! Živi! Živi! Živi!
Straža, mirno!
Maximus! Maximus! Maximus! Maximus!
Zašto je još uvijek živ?
Ne znam.
Ne bi trebao biti živ.
To me srdi.
Strašno sam srdit.
Učinio sam što sam morao učiniti.
Da je bilo onako kako je otac želio, carstvo bi se raspalo.
Ti to shvaćaš?
Kako si se osjećala kad si ga vidjela?
Nisam ništa osjećala.
Duboko te je ranio, zar ne?
Ne dublje nego ja njega.
Slagali su me u Germaniji.
Rekli su mi da je mrtav.
Ako me lažu, ne uvažavaju me.
Ako me ne uvažavaju, kako me mogu voljeti?
Onda moraš dati legijama na znanje...
da njihova izdaja...
neće proći nekažnjeno.
Sirota moja sestro.
Ne bih ti htio biti neprijatelj.
Što ćeš učiniti?
Ovuda.
Bogate gospođe dobro plaćaju da ih zadovoljavaju najhrabriji borci.
Znao sam da će tvoj brat poslati ubojice.
Nisam znao da će poslati najboljeg što ima.
Maximuse, on ne zna.
Moja obitelj je živa spaljena i razapeta na križ.
- Nisam znala ništa... - Ne laži me!
Plakala sam za njima.
Kao što si plakala za svojim ocem? Kao što si plakala za svojim ocem?
Živim u tamnici straha od toga dana.
Ne smjeti žaliti ya svojim ocem zbog straha od svog brata.
Živjeti u strahu svakog trena u danu...
jer ti je sin prijestolonasljednik.
O, i te kako sam plakala.
Moj sin...
je bio nedužan.
I moj je.
Mora li i moj sin umrijeti prije no što mi povjeruješ?
Zar je važno vjerujem li ti ili ne?
Bogovi su te poštedjeli. Zar na shvaćaš?
Danas sam vidjela da je rob postao moćniji od rimskog imperatora.
Bogovi su me poštedjeli?
U njihovoj sam milosti i nemilosti, a jedina mi je moć da uveseljavam rulju.
To jeste moć.
Ta rulja je Rim i dok Commodus upravlja njime, on upravlja svime.
Slušaj me.
Moj brat ima neprijatelje, većinom u Senatu.
Ali dokle god ga narod slijedi...
nitko se neće usuditi da mu se suprotstavi do tebe.
Protiv njega su, pa ipak ne čine ništa.
Ima nekoliko političara koji su svoj život posvetili Rimu.
Pogotovu jedan.
Ako mogu da ugovorim, hoćeš li se sastati s njim?
Zar ne razumiješ?
Ja mogu umrijeti noćas u ovoj ćeliji, ili sutra u areni.
Ja sam rob!
Što ja uopće mogu promijeniti?
Taj čovjek želi ono što i ti želiš.
Onda neka on ubije Commodusa!
Nekoć sam poznavala jednog čovjeka...
plemenitog čovjeka, čovjeka od principa...
koji je volio mog oca...
i moj je otac volio njega.
Taj je čovjek dobro služio Rimu.
Taj čovjek više ne postoji.
Tvoj brat je dobro obavio posao.
Dopusti da ti pomognem.
Da...
možeš mi pomoći.
Zaboravi da si me ikad poznavala...
i ne dolazi više ovamo.
Straža! Gospođa je završila sa mnom.
Maximuse.
Zapovijedao si legijama? Izvojevao si mnoge pobjede?
U Germaniji?
U mnogim zemljama.
Generale!
Imaš slavno ime.
On mora ubiti tvoje ime prije no što ubije tebe.
Da, na drugom kraju.
- Senatore Gaiuse. - Zdravo.
Senatore Gracchuse.
Ne vidimo te da često uživaš u zadovoljstvima proste gomile.
Ja se ne pretvaram da sam čovjek iz naroda, senatore...
ali se trudim biti čovjek za narod.
Cezar! Cezar! Cezar! Cezar!
Rimski narode!
Četvrtog dana Antiokije...
možemo slaviti 64. dan igara.
A u svojoj veličanstvenoj dobroti...
Imperator se udostojao počastiti narod Rima...
povijesnom yavršnom borbom.
Poslije pet godina u mirovini, danas se vraća u Colosseum...
Cezaru je drago predstaviti vam...
jedinog nepobijeđenog šampiona...
u povijesti Rima...
legendarnog Tigrisa...
iz Galije!
On jako dobro zna kako se manipulira ruljom.
Marco Aurelije je imao san koji se zvao Rim, Proximo.
To nije to. To nije to!
Marco Aurelije je mrtav, Maximuse.
Mi smrtnici smo samo sjene i prah.
Sjene i prah, Maximuse!
Kao predstavnik škole za obuku Antoniusa Proxima...
Cezar vam s ponosom predstavlja...
Aeliusa Maximusa!
Prihvaćaju ga kao jednog od njih.
Rulja je prevrtljiva, brate. Zaboravit će ga za mjesec dana.
Ne, mnogo prije toga.
Dogovoreno je.
Oni koji će umrijeti te pozdravljaju.
Uz tebe smo, Maximuse!
Vuci! Vuci! Vuci!
Olabavi! Olabavi!
- Izvadi mu utrobu! - Ubij! Ubij!
Ubij! Ubij! Ubij! Ubij!
Ubij ga! Ubij ga!
Maximus milosrdni!
Straža, naprijed! U bateriju!
Što da radim s tobom?
Ti prosto nećeš...
da umreš.
Jesmo li ti i ja toliko različiti?
Ti oduzimaš život kad moraš...
kao i ja.
Ja moram oduzeti samo još jedan život. Onda je gotovo.
Onda ga oduzmi sada.
Kažu mi da je tvoj sin...
cvilio kao djevojčica...
dok su ga prikivali na križ...
a da ti je žena...
stenjala kao kurva...
dok su je silovali...
opet i opet...
i opet.
Vrijeme da sebe veličaš će uskoro proći...
Visosti.
Generale!
- Generale! - Cicero!
- Gdje ste ulogoreni? - U Ostiji.
- Volimo te, Maximuse! - Slava pobjedniku!
Reci ljudima da im je general živ. Potraži me.
- Idi dalje! - Potraži me!
Čuju li te?
Tko?
Tvoja obitelj, u zagrobnom životu.
Mome sinu...
kažem mu da ću ga uskoro opet vidjeti...
i da spusti pete kad jaše.
Mojoj ženi...
to se tebe ne tiče.
A sada vole Maximusa zbog njegovog milosrđa.
Zato ga ne mogu tek tako ubiti, inače ispadam još nemilosrdniji.
Sve to liči na jednu veliku noćnu moru.
On ti prkosi.
Svaka njegova pobjeda je izraz prkosa.
Rulja to uviđa, a isto tako i Senat.
Dok je on živ, oni su svakim danom sve smjeliji.
- Ubijte ga. - Ne.
Neću od njega napraviti mučenika.
Kažu mi da postoji...
neka morska zmija...
koja na vrlo neobičan način privlači svoju žrtvu.
Legne na dnu oceana kao da je ranjena.
Neprijatelji joj se tada približe...
a ona i dalje leži sasvim mirno.
Njeni neprijatelji tada počnu da je grickaju...
a ona i dalje ostaje mirna.
Dakle...
mi ćemo mirno ležati...
i pustiti da nam neprijatelji priđu i grickaju.
Daj da se svaki senator prati.
Cicero, prijatelju stari. Mislio sam da te možda vidim posljednji put.
- Mislio sam da si mrtav. - Zamalo.
- Koliko su dugo ljudi u Ostiji? - Cijele zime.
- I kako izgledaju? - Debeli su i dosadno im je.
- Tko im zapovijeda? - Neki glupan iz Rima.
Kada mogu biti spremni za borbu?
Za tebe sutra.
Treba da uradiš nešto za mene.
Hodite vidjeti. Ako niste bili u areni, ovdje možete gledati predstavu.
Gorostas Maximus pobjeđuje našeg imperatora Commodusa.
Što da radimo? On prkosi svima.
Moj bože!
- Pobijedio ga je! On je poražen! - Prolaz! Prolaz!
Gospo. Služio sam vašem ocu kod Vindobone.
- Natrag. - Gospo.
Služio sam vašem ocu kod Vindobone.
Natrag!
I služio sam generalu Maximusu. Još uvijek mu služim.
Stani.
Udaljite se.
General javlja da će se sastati s vašim političarem.
Za tvoju odanost, vojniče.
Hvala, gospo.
Ostavi nas.
Senatore Gracchuse.
Generale.
Nadam se da je to što sam danas došao ovamo dovoljan dokaz...
da mi možete vjerovati.
- Senat je uz vas? - Senat?
Da. Mogu govoriti u njihovo ime.
Možete li kupiti moju slobodu i prokrijumčariti me iz Rima?
S kojom svrhom?
Izvedite me van zidina grada.
Pripremite odmorne konje. da me odnesu u Ostiju.
Moja vojska je tamo ulogorena.
Do večeri drugoga dana, vratit ću se na čelu 5.000 ljudi.
Ali sve legije imaju nove zapovjednike...
odane Commodusu.
Neka me moji ljudi vide živa i vidjet ćete kome su odani.
To je ludost.
Sto godina nijedna rimska vojska nije ušla u grad.
Neću mijenjati jednu diktaturu za drugu!
Vrijeme polovičnih mjera i govora je prošlo, senatore.
A poslije vašeg veličanstvenog prevrata, što onda?
Povest ćete svojih 5.000 ratnika i otići?
Otići ću.
Vojnici će ostati radi vaše zaštite...
pod komandom Senata.
Znači...
kad cio Rim bude vaš, jednostavno ćete ga vratiti narodu?
Recite mi zašto.
Jer je to bila posljednja želja čovjeka na samrti.
Ja ću ubiti Commodusa.
Sudbinu Rima prepuštam vama.
Marco Aurelije vam je vjerovao.
Njegova kći vam vjeruje.
Ja ću vam vjerovati.
Ali imamo malo vremena.
Dajte mi dva dana...
i otkupit ću vam slobodu.
A vi...
vi ostanite živi...
inače sam ja mrtav.
Sad moramo ići.
Neće uspjeti.
Imperator previše zna.
A za mene...
postaje opasno.
Bit ćeš isplaćen po mom povratku.
Dajem ti riječ.
Svoju riječ? A što ako se ne vratiš?
Proximo, sjećaš li se što znači imati povjerenja?
Povjerenja?
U koga da imam povjerenja?
- Ja ću ubiti Commodusa. - Zašto bih ja to htio?
On me je učinio bogatim.
Oh, ja...
Znam da si ti čovjek od riječi, generale.
Znam da bi umro za čast.
Umro bi za Rim.
Umro bi za uspomenu na svoje pretke.
A ja, naprotiv...
ja sam zabavljač.
Straža!
Ubio je čovjeka koji te je oslobodio.
Pretorijanci, gospodaru.
Stoj!
Gdje si bila?
Poslao sam po tebe.
Molim te, brate.
Što te muči?
Da li Gracchus ima novog ljubavnika?
Ne znam.
Mislio sam da si se sastala s njim.
On kuži svakoga kao trbušni tifus.
Radi zdravlja Rima Senatu treba pustiti krv.
I on će pustiti krv.
Vrlo brzo.
Ali ne noćas.
Sjećaš li se što je naš otac jednom rekao?
"San...
strašan san...
to je život."
Misliš li da je to točno?
Ne znam.
Mislim da jest.
A ja ga samo s tobom mogu podijeliti.
Otvori usta.
Znaš da te volim.
I ja tebe volim.
Van. Izlazi!
Kreći!
Čestitam, generale.
Imaš vrlo ubjedljive prijatelje.
Moj je brat dao uhititi Gracchusa.
Ne usuđujemo se dulje čekati. Moramo krenuti noćas.
Proximo će doći u ponoć i odvesti te do kapije.
Tvoj sluga, Cicero, čekat će te tamo s konjima.
Sve si to ti napravila?
Da.
Previše se izlažeš opasnosti.
Mnogo toga imam okajati.
Ništa ti ne moraš okajati.
Ti voliš svog sina. Jaka si zbog njega.
Dojadilo mi je da budem jaka.
Moj brat mrzi cio svijet, a tebe više od svih.
- Jer me je tvoj otac odabrao. - Ne.
Jer te je moj otac volio.
I jer sam te ja voljela.
Nekada davno.
Jesam li tada bila mnogo drugačija?
Više si se smijala.
Cijelog sam života bila usamljena...
osim s tobom.
Moram ići.
Da.
Evo ti! Evo ti!
I gotov si.
Nije li kasno da se igraš legionara?
Nisam legionar.
- Nisi legionar? - Ja sam gladijator.
Gladijator?
Gladijatori se bore samo na igrama.
Ne bi li radije bio veliki rimski ratnik poput Julija Cezara?
Ja sam Maximus, spasitelj Rima!
Spasitelj Rima?
A tko je to rekao?
Gdje je Lucius?
Kod Imperatora.
- Nije moguće. - Jeste.
Uzela ju je iz košare...
i priljubila na dojku, baš tu iznad srca.
Ugrizla ju je za dojku?
Da.
Znaš, Luciuse, katkada se dame iz kraljevske obitelji...
ponašaju vrlo čudno i čine vrlo čudne stvari u ime ljubavi.
Ja mislim da je to glupo.
I ja.
Sestro, pridruži nam se.
Čitao sam dragom Luciusu.
- I ja sam čitao. - Da.
On je vrlo pametan dječak. Jednoga će dana biti izvrstan imperator.
Čitali smo o velikom Marcu Antoniju i njegovim pustolovinama u Egiptu.
I kraljica se ubila zmijom.
A samo da čuješ što se dogodilo našim precima.
Budeš li jako dobar, sutra navečer ću ti ispričati priču o imperatoru Claudiju.
Izdali su ga...
oni koji su mu bili najbliži...
njegova krv.
Došaptavali su se po uglovima...
i izlazili kasno po noći...
i kovali zavjeru...
i kovali zavjeru.
Ali imperator Claudije je znao da nešto smjeraju.
Znao je da su marljivi kao pčele.
I jedne je večeri sjeo s jednom od njih...
i pogledao je...
i rekao...
"Reci mi što to radiš...
marljiva pčelice...
ili ću uništiti one što su ti najdraži.
Gledat ćeš kako se kupam u njihovoj krvi."
I imperator je bio ucviljen.
Pčelica ga je povrijedila dublje...
no što je itko ikada mogao.
Što misliš, što je poslije bilo, Lucijuse?
Ne znam, ujače.
Pčelica mu je sve ispričala.
Otvori u ime Imperatora!
Proximo!
Otvori kapiju u ime Imperatora!
Otvori kapiju!
Otvori kapiju, Proximo.
Želiš li umrijeti, starče?
Evo.
Sve je spremno.
Izgleda da si izvojevao svoju slobodu.
Proximo, prijeti li ti opasnost da postaneš dobar čovjek?
- Juba. - Protivnici imperatora moraju umrijeti!
Otvori kapiju!
Vuci!
Idi! Napravi kolonu lijevo!
Treba mi samo nekoliko trenutaka, te ne budite nehajni prema svom životu.
Ako ne želite sudjelovati u ovome, vratite se u ćelije.
Čekat ćemo te ovdje, Maximuse.
- Snaga i čast. - Idi.
Snaga i čast.
Nišani. Nategni lukove!
Sjene i prah.
Izvini.
Gotovo je.
A što s mojim nećakom?
A što s njegovom majkom?
Trebaju li oni dijeliti sudbinu njenog ljubavnika?
Iii trebam biti milosrdan?
Commodus milosrdni.
Lucius će sada biti kod mene.
A ako me njegova majka...
samo pogleda...
onako kako mi se ne dopada...
on će umrijeti.
Ako ona odluči...
biti plemenita...
i oduzme si život...
on će umrijeti.
A ti...
ti ćeš me voljeti...
kao što sam ja tebe volio.
Dat ćeš mi nasljednika...
čiste krvi...
tako da će Commodus i njegovo potomstvo...
vladati tisuću godina.
Nisam li milostiv?
Traže te.
General...
koji je postao rob.
Rob koji je postao gladijator.
Gladijator koji se suprotstavio imperatoru.
Izvanredna priča.
A sad narod želi znati kako se priča završava.
Zadovoljit će ih samo glasovita smrt.
A što je veličanstvenije...
no izazvati samoga imperatora u velikoj areni?
Borio bi se protiv mene?
Zašto ne?
Misliš li da se plašim?
Mislim da se cijelog života plašiš.
Za razliku od Maximusa nepobjedivog koji ne zna za strah?
Poznavao sam čovjeka koji je jednom rekao: "Smrt nam se svima smiješi.
Jedino što čovjek može je da uzvrati osmijeh."
Pitam se.
Je li se tvoj prijatelj nasmiješio vlastitoj smrti?
To ti trebaš znati.
On je bio tvoj otac.
Volio si mog oca, znam...
ali i ja sam.
To nas čini braćom, zar ne?
Nasmiješi mi se sada, brate.
Stavite mu oklop. Sakrijte ranu.
Stani u krug!
Quintuse, mač.
Daj mi svoj mač.
Mač! Dajte mi mač!
Mačeve u korice.
Quintuse, oslobodi moje ljude.
Senator Gracchus će biti vraćen u službu.
Bio je jednom san koji se zvao Rim.
Ostvarit će se.
To su želje Marca Aurelija.
Oslobodite zatvorenike. Idite!
Lucius je siguran.
Pođi im.
Kod kuće si.
Je li Rim vrijedan života jednog dobrog čovjeka?
Nekada smo u to vjerovali.
Učinite da ponovno vjerujemo.
Bio je vojnik Rima.
Odajte mu počast.
Tko će mi pomoći da ga ponesem?
Sada smo slobodni.
Srest ćemo se opet.
Ali ne još.
Ne još.
Preveo i obradio: Crumarix